Hei! Nå skal vi lære hvordan man dissekerer pattedyr, med bruk av rotte som eksempel og dermed gjøre deg kjent med pattedyrgruppens
generelle oppbygning. Målet å gi deg en innføring i praktisk disseksjon samt indre og ytre karaktertrekk hos pattedyr.
Vi skal først se litt på den ytre morfologien til rotten. Vi legger den på siden og kan finne øyne, nese, munn, værhår, øre, hale, for- og bakben.
Hvis man ser på rotten ben, kan man tydelig se at hos pattedyr er albuer og knær vridd innover slik at ekstremitetene kommer rett under kroppen.
Kroppen kom dermed høyere over bakken sammenlignet med amfibier og krypdyr.
Bevegelsene ble da mer effektiv, steglengden økte og dyrene kunne bevege seg raskere.
Huden til landlevende dyr må beskytte mot uttørring.
Dannelse av et hornlag ut mot overflaten av epidermis har vært viktig for dette.
En spesialisering av hornlaget man ser i pattedyr er hår, og pattedyr med pels som rotter har ofte to typer hår i pelsen.
Det er litt vanskelig å se her, men underst har man et bunnlag med korte, ulne hårstrå kalt underpels,
som gir isolasjon. Og gjennom underpelsen, vokser det noen lengre, slettere og litt grovere hår kalt dekkhår som er vann og smussavstøtende.
Halen til rotten er dessuten dekket av skjell. Legg merke til at det stikker hår opp mellom skjellene.
Her ser dere det fremre ekstremitetene til rotten, først sett ovenfra, så fra undersiden.
Legg merke til antall klør og fotputer, så det samme for de bakre ekstremitetene.
Så skal vi observere munnhulen, neseåpningen og tennene til rotten.
Navnet rodentia kommer fra latin "å gnage".
Hvis man studerer fortenner i over- og underkjeven kan man se at disse overlapper når de biter sammen, noe som gir et veldig godt "klippesystem".
Fremsiden av tennene er dessuten emaljert og slites da saktere ned enn baksiden.
Dette gir en skarp egg som gjør at de kan skjære gjennom svært harde materialer.
Hvis man åpner rottens munn og trekker frem tungen litt, kan man se at den har en ru overflate.
Det er fordi tungen er dekket av ulike typer papiller.
Den rue tungen er nyttig i forhold til pelsstell, grep om maten og vannopptak der vannet fanges mellom papillene.
Vi skal så se litt på sanseorganene. Øynene er litt vanskelig å observere på individ som har vært fryst, men rotten som oss har øvre og nedre øyelokk.
Disse beveges over øynene for å forhindre uttørking da
den smører øyet med kjertelsekret, og er nok en spesialisering til et liv på land.
Ørene til rotten har pinna som er formet som en flapp som kan rotere mot lyder og dirigere lydbølger effektivt inn i øret.
Nesen har forbindelse til munnhulen, og værhårene (vibrissae) kan sees her.
Dette er lengre og tykkere hår som har en innnervert hårfollikkel forbundet med den somasensoriske delen av hjernen.
Værhårene kan derfor være til hjelp når rotten smyger seg frem i mørket.
Vi kan så identifisere kjønnet til rotten ved å finne anus, kjønnsåpning og urinåpning.
Vi ser først her en hann der urin- og kjønnsåpning går ut i en penis, mens analåpningen ligger under scrotum.
Hos hunnrotten kan man tydelig se at urinåpning og kjønnsåpningen er adskilt med anus rett under vagina.
Pattene kan sees, spesielt hos hunndyr, men er vanskelig å finne i unge dyr.
Ved å lete litt i pelsen skal man kunne greie å se til sammen seks patter.
Kjertlene kan man også finne igjen på undersiden av huden. Så skal vi se litt på den indre morfologien.
Da er det greit å feste den til for eksempel en isoporplate.
Legg rotten på ryggen og fest de fremre og de bakre ekstremiteter ved hjelp av nåler.
Når du skal åpne rotten er det greit å bruke små, korte snitt fremfor å "sage".
Bruk pinsettene for alt de er verdt.
Løsn huden og snitt kun gjennom huden langs midtlinjen fra underleppen, bakover og rundt urogenitalåpningen til anus.
Dra eller kutt forsiktig løs huden og spenn ut til siden men nåler.
Dette må gjøres varsomt for å unngå å snitte gjennom kroppsveggen,
bare ned til det løse bindevevet under huden. Vi kan nå se bukhule, ribber med sternum og sternumsspissen i midten, samt muskulatur,
Vi kan også se tydelig forskjell på hanner og hunner, der vi her gjør et lite snitt over hannens penis, slik at skrotum kommer bedre frem.
Hunnen lar vi være slik som den er, og her ser vi litt fettvev.
Vi tar så en titt på muskulaturen der kroppmuskulaturen ikke er så uttalt som i fisk,
og heller ikke har den typiske W-formen, men er mer spesialisert til å kunne gå på land.
Man kan se kraftig muskulatur, hovedsaklig i forbindelse med brystkassen, samt ut i beina.
Vi skal så se litt på spyttkjertlene. Dette så vi ikke på i fisk, da det ikke er behov for spyttkjertler, og heller ikke innehar slike.
I rotter kan man se tre store spyttkjertler parvis på hver side av halsregionen.
Glandula parotis ligger lateralt, også kalt ørespyttkjertelen.
Glandula submandibularis og glandula sublingualis ligger mere i midtlinjen, og kan være vanskelig å skille fra hverandre.
Her har vi fjernet bindevevsdraget som ligger over, da ser man de bedre.
Man kan også kjenne at de har en bløtere konsistens enn muskulaturen rundt ved å bruke pinsetten.
Vi skal så skjære oss inn til bukhulen, og dette gjøres ved å løfte bukveggen ved hjelp av en pinsett og lage et snitt ved sternumsspissen.
Man kan deretter klippe bak til urogenitalapparatet, og så fra sternumsspissen og ut langs de bakerste ribbene.
Her er det viktig å ikke klippe så nært ribben at man kutter i mellomgulvet.
Vi kan nå observere organene i bukhulen. Vi ser tydelig lever, magesekk og tarmen som er oppkveilet i mesenteriet.
Hvis vi løfter litt på tarmsystemet, kan vi se milten som et blodrødt organ rett under magesekken.
Vi kan så skjære ut hele fordøyelsessystemet for å få en bedre oversikt over dette.
Øverst må man kutte over det muskuløse spiserøret (oesophagus) som passerer gjennom mellomgulvet og ned i magesekken.
Man legger også et snitt over endetarmen nede ved anus. Tarmen kan nå frigjøres fra bukhulen ved å rive den litt løs fra mesenteriet.
Mensenteriet er bukhinnen som fordøyelseskanalen er festet til, og i dette kaudalt for magesekken,
finner man bukspyttkjertelen (pancreas) spredt som et rosaaktig vev, der det i rotter som hos fisk ikke er noen definert struktur.
Vi strekker så ut tarmen. Legg merke til tynntarmens lengde og den store blindtarmen
(caecum) på enden like før endetarmen. Magesekk og lever ligger først.
Leveren består av flere leverlapper og har en direkte forbindelse til den første delen av tarmen da rotte mangler galleblære.
Den lange tynntarmen deles i duodenum, jejunum og ileum på grunnlag av tarmveggens histologiske oppbygning,
men det er ikke mulig å se her makroskopisk. Blindtarmen (caecum) utgjør den første delen av tykktarmen (colon) som ender i endetarmen (rectum).
Nå når fordøyelsessystemet er fjernet, kan man identifisere nyrer, binyrer, ureter (urinleder), urinblære og urethra (urinrøret).
(urinrøret). Ved å bevege litt i nyrene kan man se urinlederne som går nedover i dyret til urinblæren.
Dette kan være litt vanskelig å observere i hunnene da det kan være en del fettvev. Men vi ser tydelig eggstokkene på toppen her og
uterine horn som går nedover mot selve uterus eller livmoren, der man kan skimte urinblæren i overkant av vagina.
Vi skal så åpne brystkassen, men legg først merke til mellomgulvet (diafragma) som bare finnes hos pattedyr.
Mellomgulvet er en kuppelformet senet muskel som danner skillet mellom brysthulen og bukhulen.
Den er vår viktigste respirasjonsmuskler og har effektivisert inspirasjon,
altså det å dra luften ned i lungene.
Vi åpner brystkassen ved å klippe to lengdesnitt tvers over ribbene bakfra og forover, slik at man kan åpne brystkassen som et lokk.
Hvis dyret ikke er så gammelt, kan man se thymus (brisselen) som kan være stor og dekke nesten hele hjertesekken hos unge dyr.
I steden kan vi se hjertelege fint på toppen, der man skimter lungene i underkant.
Når hjertet er tatt ut kan man prøve å identifisere hjertets fire kamre
og de til- og fraførende blodkarene. Man ser tydelig at den ene siden av ventrikkelen er mere tynnvegget,
det er herfra lungekretsløpet går, mens den tykkere siden av ventrikkelen pumper blodet ut i kroppskretsløpet.
På den andre halvdelen kan man se forkamrene, samt de store blodårene som går til hjertet.
Vi skal så se litt på luftrør (trachea) og lunger, samt spiserør (oesophagus).
(oesophagus). Ved å snitte seg litt lengre opp kan man tydelig se strupehodet (larynx) som stenger passasjen til de nedre luftveiene under svelging,
slik at det ikke maten kommer ned i luftveiene. Ved å løfte på luftrøret kan man se det tynne spiserøret ved siden av.
Luftrøret deler seg i to hovedbronkier som går inn i hvert sin lunge.
Her forgrener det seg til bronkioler med stadig mindre diameter inne i lungene.
Disse ender så i tynnveggede alveoler som er omgitt av et tett nettverk av blodkapillærer hvor selve gassutskiftningen skjer.
Vi skal så se litt på hjernen til rotten.
Huden på issen holdes opp med en pinsett for å kunne skjære vekk skalpen slik at hodeskallen blir blottlagt.
Vi skjærer forsiktig først i midtlinjen. Så klippes lokket av slik at hjernen ble synlig.
Vi kan skimte de forskjellige hjernedelene, spesielt luktelappen med nervene som går fremover og den store cerebrum.
Dette er et fryst individ slik at hjernen er ganske grøtete.
og det vil derfor ikke være mulig å ta en titt under der man blant annet kan se synsnervene gå ut.
Håper du har lært noe i denne lille videosnutten og at du nå skjønner mer om hvordan pattedyrene er bygget opp.
Lykke til med journalen.